A pénzteremtésről általában

A gazdasági szektorok

 * vállalatok,
 * lakosság (néha az előzővel összevonva: a belföldi magánszektor),
 * államháztartás,
 * bankrendszer (pénzügyi szektor) és
 * külföld.

A pénzügyi szektoron intézménytípusai

 * központi bank Uegybank),
 * kereskedelmi bankok (röviden bankok): vállalatok, költségvetési szervek
 * és magánszemélyek pénzforgaImát és hitelellátását biztosítják,
 * egyéb (ún. nemmonetáris) pénzintézetek: takarékpénztárak, biztosítók
 * stb.

A mérlegek típusai
E hármas tagolásnak megfelelően értelmezhető
 * a jegybanki mérleg,
 * a jegybank és a kereskedelmi bankok összevont (ún. konszolidált, tehátaz egymással szembeni tartozásokkal és követelésekkel nettósított) mérlege,
 * az ún. monetáris mérleg és
 * az összes pénzintézet összevont mérlege.

Egyszintű bankrendszer
A jegybanki és a kereskedelmi banki funkció szétválása nem szükségszerű. Ha egy bank egyidejűleg betölti a jegybank és a kereskedelmi bank szerepét, akkor egyszintű a bankrendszer. Az egyszintű bankrendszer egyrészt a gyakorlatban is létezett és létezhet, másrészt felfogható a lehetséges bankrendszerek legegyszerűbb modelljeként is.

Kétszintű bankrendszer
Az ún. kétszintű bankrendszerben a két funkció szétválik, a jegybank a többi bank és az államháztartás bankja, míg a kereskedelmi bankok a gazdaság hitelellátását és pénzforgaimát biztosítják.

A pénzteremtés módjai
A pénzteremtésnek alapvetően két módja van, függetlenül attól, hogy a bankrendszer egyszintű vagy kétszintű, és jegybanki vagy kereskedelmi banki a pénzteremtés. A két mód:
 * hitelnyújtás (beleértve a közvetlen hitelnyújtáson kívül az értékpapírvásárlásformájában nyújtott hiteleket is) és
 * kü/földifizetőeszköz- (valuta-, deviza-) vásárlás (a külföldi fizetőeszközbelföldön nem pénz).

A pénzteremtés megváltoztatja a bankmérleget. A bankmérleg az ismertebb vállalati mérleghez hasonló, amelynek a sémája:

A mérleg
A mérleg ugyanazt a nagyságot mutatja ki kétféle szemléletben, a két oldal végösszegének mindig egyenlőnek kell lennie. Nem változhat csupán a mérleg egyetlen tétele: egy tétel megváltozásával szükségszerűen együtt jár más mérlegtétel (ek) ugyanolyan mértékű változása. Így például valamely aktíva növekedéséhez a passzívák ugyanolyan mértékű növekedése vagy más aktívák azonos mérvű csökkenése kapcsolódik stb. Ez az egyidejű változás könyveléstechnikailag úgy valósul meg, hogy minden értékmozgást két helyen könyvelnek (kettős könyvvitel).

A banki a mérleg
A bank, mint különleges vállalat mérlegében a legfontosabb aktívák a hitelek (a bank követelései a hiteladósokkal szemben), a legfontosabb passzívák a számla- és egyéb betétek (a betéttulajdonosok követelései a bankkal szemben). Természetesen a bankmérlegre is érvényes az a technikai összefüggés, hogy a két oldala mindig megegyezik, tehát egy művelet összegét két helyen kell könyvelni. A pénzteremtés során növekednek a bank tartozásai és követelései, aminek megfelelően a kétféle pénzteremtés után a bankmérleg sémája:

Banki aktívák átrendezése
Hangsúlyozni kell, ha a bank átrendez i aktíváit (pl. értékpapírt ad el vagy vásárol deviza ellenében), nem történik pénzteremtés. A pénz a teremtésével hasonló jellegű, de ellenkező irányú ügyletek keretében semmisülhet meg:
 * hiteltörlesztéssel (beleértve a közvetlen hiteltörlesztésen kívül a bank értékpapírpl. kincstárjegy - eladását is) és
 * külföldi fizetőeszköz (valuta, deviza) eladásával.

A hitelpénz mechanizmus
A hitelpénz-mechanizmus körforgás jellegű. A bankok tipikusan a vállalatoknak nyújtott (pl. forgóeszköz-) hitelek révén juttatnak pénzt a gazdaságba, innen az további szektorokhoz kerül (lakosság, költségvetés), s ha ahitelfelvevő vállalat eladta áruit, akkor a hozzá visszakerült pénzből törlesztheti a felvett hitelt.

A pénz megszűnik, ha visszakerül a bankhoz. A pénz a körforgás bármely pontján a pénztulajdonosok bármelyikénél hosszabb-rövidebb időre leülepedhet, ekkor pénzmegtakarítás keletkezik.

Államháztartásnak nyújtot hitel
A hitelpénzteremtés különös esete, amikor a bank nem a vállalatoknak, hanem az államháztartásnak nyújtott hitel révén teremt pénzt. Ha ezen a csatornán keresztül kerül a pénz a gazdaságba, nincs automatikus biztosítéka a pénz forgalomból való kilépésének, mert az állam adósságállománya növekedhet (de különösen nem jellemző a csökkenése és a megszűnése), a nyújtott hitelek csak formailag lejáratosak, a törlesztés (és kamatfizetés) forrása többnyire új hitel felvétele. A pénzteremtés során tehát a bank aktívákat szerez meg, amelynek ellentételeként önmagára szóló követelést ad, s azzal az ügyfél fizetést teljesíthet. A bank éppen azért tud pénzt teremteni pl. hitelfolyósítás révén, mert sok egymással kapcsolatban álló ügyfélnek vezet számlát.

Ha például az A ,és a B vállalat számlája a Banknál van és az A vállalat 10 egységnyi pénzt fizet a B vállalatnak, akkor ez egyszerűen a következő könyvelési műveletet jelenti:

A vállalat